Duลsko-japoลska dwujฤzyczna ksiฤ ลผka
Han vilde vist blive glad ved at see hende, hรธre hvilken lang Vei, hun havde gaaet for hans Skyld, vide, hvor bedrรธvet de Alle hjemme havde vรฆret, da han ikke kom igjen.
ใใใงใใซใคใกใใใซใใฃใฆใใชใใใชใใ้ไธญใใใฆ่ชๅใใใใใซใใฃใฆใใใใจใใใใใใใชใใใใใชใใฎใงใใฉใใชใซใฟใใชใใใใชใใใงใใใใใฃใใชใใใใใใฆใใฆใใใใใจใใใฉใใชใซใใใใถใงใใใใ
O, det var en Frygt og en Glรฆde.
ใพใใใใใใใใจใใใใใใใใใใฑใใงใใใ
Nu vare de paa Trappen; der brรฆndte en lille Lampe paa et Skab; midt paa Gulvet stod den tamme Krage og dreiede Hovedet til alle Sider og betragtede Gerda, der neiede, som Bedstemoder have lรฆrt hende.
ใใฆใใใใใจใฒใซใใจใฏใใใใ ใใฎไธใซใฎใผใใพใใใใกใใใชใฉใณใใใใใชใฎไธใซใคใใฆใใพใใใใใใฆใใใๆฟใฎใพใไธญใฎใจใใใซใฏใ้ฃผใใชใใใใๅฅณใใใใใใใฃใจใฒใซใใ่ฆใฆ็ซใฃใฆใใพใใใใฒใซใใฏใใฐใใใพใใใใใใฃใใใใซใใฆใใญใใซใใใใใพใใใ
ยปMin Forlovede har talt saa smukt om dem, min lille Frรธken,ยซ sagde den tamme Krage, ยปderes Vita, som man kalder det, er ogsaa meget rรธrende! โ Vil de tage Lampen, saa skal jeg gaae foran. Vi gaae her den lige Vei, for der trรฆffe vi Ingen!ยซ
ใใใใใใใใใใใใใใใใฎใใใชใใใฏใใใชใใฎใใจใใใใใใใปใใฆใใใพใใใใใจใใใฎใใใใใใใใใใใพใใใใใใชใใฎใใใฎใใใใใใจใใใใใใพใใฎใฏใใใใถใใใใฎใฉใใชใฎใงใใญใใใใใฉใณใใใใใกใใ ใใใใใใใชใใใพใใใใใฎใจใใใใพใฃใใใซใพใใใพใใใใใใใ ใใซใใใใพใใใใใใ
ยปJeg synes her kommer Nogen lige bag efter!ยซ sagde Gerda, og det susede forbi hende; det var ligesom Skygger hen ad Vรฆggen, Heste med flagrende Manker og tynde Been, Jรฆgerdrenge, Herrer og Damer til Hest.
ใใ ใใใใใใใใกใฎใใจใใใใคใใฆใใใใใชๆฐใใใใใจใญใใใจใใชใซใใใใฐใใใ ใใซ้ใฃใใจใใซใใฒใซใใฏใใใพใใใใใใฏใใใฆใใฟใใตใใฟใ ใใฆใใปใฃใใใจใใ่ถณใใใฃใฆใใ้ฆฌใ ใฎใใใใใใใใใใฉใ ใฎใ้ฆฌใซใฎใฃใใใฃใฑใช็ทใฎไบบใใๅฅณใฎไบบใ ใฎใฎใใใใใฟใใชใในใซใใคใฃใใใใฎใใใซ่ฆใใพใใใ
ยปDet er kun Drรธmmene!ยซ sagde Kragen, ยปde komme og hente det hรธie Herskabs Tanker til Jagt, godt er det, saa kan De bedre betragte dem i Sengen. Men lad mig see, kommer De til รre og Vรฆrdighed, at De da viser et taknemmeligt Hjerte!ยซ
ใใใใฏใใปใใฎๅคขใชใฎใงใใใใใจใใใใใใใใพใใใใใใใใฏใใใใใใฎใไธปไบบใใกใฎใใใใใใใใใซใใใใ ใใใจใใฆใใใฎใงใใใคใใใฎใใใใจใซใใใชใใฏใใญใฉใใฎไธญใงใใฎใฒใจใใกใฎใไผใฟใฎใจใใใใใใฟใใใพใใใใใงใใฉใใใใใชใใใใฃใฑใช่บซๅใซใใชใใซใชใฃใใฎใกใใใใใซใชใฃใใใใใฏใใใใใใชใใญใใ
ยปDet er jo ikke noget at snakke om!ยซ sagde Kragen fra Skoven.
ใใใใฏใใใพใงใใชใใใจใ ใใใใใใจใๆฃฎใฎใใใใใใใพใใใ
Nu kom de ind i den fรธrste Sal, den var af rosenrรธdt Atlask med kunstige Blomster opad Vรฆggen; her susede dem allerede Drรธmmene forbi, men de foer saa hurtigt, at Gerda ikke fik seet det hรธie Herskab.
ใใฆใใใใใจใฒใซใใจใฏใไธใฐใใฏใใใฎๅบ้ใซใฏใใฃใฆใใใพใใใใใใฎใในใซใฏใ่ฑใงใใใฃใใใฐใ่ฒใฎใใ ใใใไธใใไธใพใงใใฏใใคใใใใฆใใพใใใใใใฆใใใใซใใใใใซใใใใใฃใใฎๅคขใฏใใใใจใใงๆฅใฆใใพใใใใใใพใใฏใใใใใใใใฆใใฒใซใใฏใใใๆฎฟใจใฎใใพใ่ฒดๅฉฆไบบใใตใใๆนใใใใใฉใฏใฟใใใจใใงใใพใใใงใใใ
Den ene Sal blev prรฆgtigere end den anden; jo man kunde nok blive forblรธffet, og nu vare de i Sovkammeret.
ใฒใใพใใใใฒใใพใธ่กใใปใฉใใฟใฉใจใซใงใใฆใใพใใใใใ ใใใใพใใฎใใคใใใใซใใพใใคใใฐใใใงใใใใใใฎใใกใใจใใจใใญใพใพใงใฏใใฃใฆใใใพใใใ
Loftet herinde lignede en stor Palme med Blade af Glas, kostbart Glas, og midt paa Gulvet hang i en tyk Stilk af Guld to Senge, der hver saae ud som Lillier:
ใใใฎใฆใใใใใฏใ้ซไพกใชใฌใฉในใฎ่ใใฒใใใใๅคงใใชใใ ใใฎๆจใฎใใใกใซใชใฃใฆใใพใใใใใใฆใใธใใฎใพใใชใใซใฏใใตใใคใฎใใใใใๆจใฎใใใซใใใ้ใฎใตใจใๆฑใซใคใใใใฃใฆใใฆใใตใใคใจใใใใใฎ่ฑใฎใใใซใฟใใพใใใ
den ene var hvid, i den laae Prindsessen; den anden var rรธd, og i den var det at Gerda skulde sรธge lille Kay; hun bรธiede eet af de rรธde Blade tilside og da saae hun en bruun Nakke. โ O, det var Kay! โ
ใใฎใใใใฏใฒใจใคใฏ็ฝใใฆใใใใซใฏ็ๅฅณใใญใใฃใฆใใพใใใใใใฒใจใคใฎใฏ่ตคใใฆใใใใซใญใใฃใฆใใไบบใใใใฒใซใใฎใใใใซใคใกใใใงใชใใฆใฏใชใใชใใฎใงใใใฒใซใใฏ่ตคใ่ฑใณใใใฒใจใฒใใใใฃใจใฉใใใจใใใใซๆฅใใใใใใณใใใ่ฆใใพใใใโโใใใใใใฏใซใคใกใใใงใใใ
Hun raabte ganske hรธit hans Navn, holdt Lampen hen til ham โ Drรธmmene susede til Hest ind i Stuen igjen โ han vaagnede, dreiede Hovedet og โ โ det var ikke den lille Kay.
โโใฒใซใใฏใใซใคใกใใใฎๅใใใ้ซใใใณใพใใใใฉใณใใใซใคใกใใใฎใปใใธใใใ ใใพใใใโฆโฆๅคขใใพใ้ฆฌใซใฎใฃใฆใใใใใใใใฎใธใใฎไธญใธใใฏใใฃใฆใใพใใใโฆโฆใใฎไบบใฏ็ฎใใใพใใฆใ้กใใใกใใซใใใพใใใใจใใใใใใใฏใซใคใกใใใงใฏใชใใฃใใฎใงใใ
Prindsen lignede ham kun paa Nakken, men ung og smuk var han. Og fra den hvide Lillie-Seng tittede Prindsessen ud, og spurgte hvad det var. Da grรฆd den lille Gerda og fortalte hele sin Historie og Alt, hvad Kragerne havde gjort for hende.
ใใพใฏ็ๅญใจใชใฃใใใฎไบบใฏใใใ ใใใณใใใฎใจใใใใใซใคใกใใใซใซใฆใใใ ใใงใใใใงใใใฎ็ๅญใฏใใใใฆใใใคใใใ้กใใใฆใใพใใใ็ๅฅณใฏ็ฝใใใใฎ่ฑใจใใฟใใใใใใใใ็ฎใใฑใกใใใใฃใฆ่ฆใใใชใใใใใใใใใซใใใฎใใจใใใใใญใซใชใใพใใใใใใงใฒใซใใฏๆณฃใใฆใใใพใพใงใฎใใจใใใใใใใใใใใซใคใใใฆใใใใใจใชใฉใใใฎใใใ็ๅญใซ่ฉฑใใพใใใ
ยปDin lille Stakkel!ยซ sagde Prindsen og Prindsessen, og de roste Kragerne og sagde, at de vare slet ikke vrede paa dem, men de skulde dog ikke gjรธre det oftere. Imidlertid skulde de have en Belรธnning.
ใใใใฏใใพใใใใใใใใซใใใจใ็ๅญใจ็ๅฅณใจใใใใพใใใใใใฆใใใใใใใปใใซใชใใใใถใใใกใฏใใฃใใฆใใใใใใใใใจใใใใใฏใใชใใใไบใฉใจใใใชใใจใใใฆใใใใชใใจใใฃใใใใพใใใใใใงใใใใใใใกใฏใใใปใใณใใใใ ใใใจใซใชใใพใใใ
ยปVille I flyve frit?ยซ spurgte Prindsessen, ยปeller ville I have fast Ansรฆttelse som Hofkrager med Alt, hvad der falder af i Kjรธkkenet?ยซ
ใใใพใใใกใฏใใใใใฃใฆใซใใใจใใจใณใพใใฃใฆใใใปใใใใใใใใใจใ็ๅฅณใฏใใใญใพใใใใใใใจใใๅฎฎไธญใใใใใฎใใใใจใใฆใๅฐๆใฎใใใพใใฏใใชใใงใใในใใใจใใงใใใใใใใใใตใใซใใฆใใใคใพใงใใใฆใใซใใใใจใใใใใใใ
Og begge Kragerne neiede og bade om fast Ansรฆttelse; for de tรฆnkte paa deres Alderdom og sagde, ยปdet var saa godt at have noget for den gamle Mand,ยซ som de kalde det.
ใใใงใไบใใฎใใใใฏใใใใใใฆใ่ชๅใใกใใใจใใใจใฃใฆใใใฎใใจใใใใใใใจใใใฏใใใฆใใซใใใฆใใใ ใใใใจใใญใใใพใใใใใใฆใ
ใใ ใใใใใฃใฆใใพใใใใซใใใใธใใฃใฆใใพใใชใใใใซใใใใใใฎใงใใใใพใใใใจใใใใพใใใ
Og Prindsen stod op af sin Seng og lod Gerda sove i den, og mere kunde han ikke gjรธre.
็ๅญใฏใใฎใจใใใใใใใๅบใฆใใฒใซใใใใใซใญใใใใใถใใฏใใใใชใใญใใใจใฏใใพใใใงใใใ
Hun foldede sin smaa Hรฆnder og tรฆnkte: ยปhvor dog Mennesker og Dyr ere gode,ยซ og saa lukkede hun sine รine og sov saa velsignet.
ใฒใซใใฏใกใใใชๆใใใใงใใใพใใใชใใจใใใใไบบใใใใใใใใใกใ ใใใใใจใใใใใพใใใใใใใใ็ฎใใคใถใฃใฆใใใใใใญใใใพใใใ
Alle Drรธmmene kom igjen flyvende ind, og de saae de ud som Guds Engle, og de trak en lille Slรฆde, og paa den sad Kay og nikkede; men det Hele var kun Drรธmmeri, og derfor var det ogsaa borte igjen, saasnart hun vaagnede.
ใใใจใใพใๅคขใใใฃใฆใใฆใใใใฉใฏๅคฉไฝฟใฎใใใชไบบใใกใใไธใ ใใฎใใใใฒใใฆใใพใใใใใฎไธใซใฏใใซใคใกใใใๆใพใญใใใฆใใพใใใใใใฉใใใใใฏใใ ใฎๅคขใ ใฃใใฎใงใ็ฎใใใพใใจใใใฃใใใใใฆใใพใใพใใใ
Nรฆste Dag blev hun klรฆdt op fra Top til Taa i Silke og Flรธiel; hun fik Tilbud at blive paa Slottet og have gode Dage, men hun bad alene om at faae en lille Vogn med en Hest for og et Par smaa Stรธvler, saa vilde hun igjen kjรธre ud i den vide Verden og finde Kay.
ใใใๆฅใซใชใใจใใฒใซใใฏใใใพใใใ่ถณใฎใใใพใงใ็ตนใใณใใใฉใฎ็็ฉใงใคใคใพใใพใใใใใใฆใใฎใพใพใๅใซใจใฉใพใฃใฆใใฆใใใฎใใใใใใใใซใจใใใใใใพใใใใงใใใฒใซใใฏใใ ใใกใใใช้ฆฌ่ปใจใใใใใฒใใใพใจใใกใใใชไธใใใฎ้ทใใคใใใใ ใใจใใใใใพใใจใใใใพใใใใใใงใใใใกใฉใใฒใใไธ็ใธใใซใคใกใใใใใใใซๅบใฆใใใใใฎใงใใ
Og hun fik baade Stรธvler og Muffe; hun blev saa nydeligt klรฆdt paa, og da hun vilde afsted, holdt ved Dรธren en ny Karreet af puurt Guld; Prindsens og Prindsessens Vaaben lyste fra den som en Stjerne; Kudsk, Tjenere og Forridere, for der vare ogsaa Forridere, sade klรฆdte i Guldkroner.
ใใฆใใฒใซใใฏ้ทใใคใฐใใใงใชใใใใใใพใงใใใฃใฆใใใฃใฑใใจๆ ใฎใใใใใงใใพใใใใใใใใงใใใใใจใใใจใใซใใใใใใซใฏใใใ ใ้ใฎใใใใใ้ฆฌ่ปใไธใ ใใจใพใใพใใใ็ๅญใจ็ๅฅณใฎ็ด็ซ ใใใใใใใๆใฎใใใซใฒใใฃใฆใคใใฆใใพใใใใใใใใใในใฃใจใใใใใใใฐใใใโโใใใงใใใใใใฐใใใพใงใโโ้ใฎๅ ใใใใใใใถใฃใฆใชใใใงใใพใใใ
Prindsen og Prindsessen hjalp hende selv i Vognen og รธnskede hende al Lykke.
็ๅญใจ็ๅฅณใฏใใใใถใใงใใฒใซใใใใใใฆ้ฆฌ่ปใซใฎใใใใถใใซใใฃใฆใใใใใซใใฃใใใใพใใใ
Skovkragen, der nu var bleven givt, fulgte med de fรธrste tre Mile; den sad ved Siden af hende, for den kunde ikke taale at kjรธre baglรฆnds; den anden Krage stod i Porten og slog med Vingerne, den fulgte ikke med, thi den leed af Hovedpine, siden den havde faaet fast Ansรฆttelse og for meget at spise.
ใใใใพใฏใใฃใใใใใพใใๆฃฎใฎใใใใใไธใใคใซใใใพใงใใฟใใใใซใคใใฆใใพใใใใใฎใใใใฏใใใใใใใซใฎใฃใฆใใใใชใใจใใใฎใงใใฒใซใใฎใใฐใซใใใฃใฆใใพใใใใใใฎใปใใฎใใใใฏใ็พฝๆ นใใฐใใฐใใใใชใใใ้ใฎใจใใใซใจใพใฃใฆใใพใใใใใใฃใฆใใใชใใใใฏใใใใใใใฃใจใใฆใใฅใจใใงใใใใใใซใในใใฎใใใใ ใใใใใใฒใฉใ้ ญ็ใใคใใใใฆใใใใใงใใ
Indeni var Karreten foret med Sukkerkringler, og i Sรฆdet vare Frugter og Pebernรธdder.
ใใฎ้ฆฌ่ปใฎใใกใใใฏใใใจใใในใฑใใใงใงใใฆใใฆใใใใใใใใจใใใฏใใใ ใใฎใใใใใฟใฎใฏใใฃใใใใใใใณใงใงใใฆใใพใใใ
ยปFarvel! farvel!ยซ raabte Prinds og Prindsesse, og lille Gerda grรฆd, og Kragen grรฆd; โ saaledes gik de fรธrste Mile; da sagde ogsaa Kragen farvel, og det var den tungeste Afsked;
ใใใใชใใใใใชใใใใจใ็ๅญใจ็ๅฅณใใใใณใพใใใใใใจใฒใซใใฏๆณฃใใ ใใพใใใโโใใใใใพใๆณฃใใพใใใโโใใฆใ้ฆฌ่ปใไธใใคใซๅ ใฎใจใใใพใงใใใจใใใใใฉใฏใใใใใใใใชใใใใใพใใใใใฎไธใชใใใชใใใใใใงใใใ
den flรธi op i et Trรฆ og slog med sine sorte Vinger, saalรฆnge den kunde see Vognen, der straalede, som det klare Solskin.
ใใใใฏใใใฎๆจใฎไธใซใจใณใใใฃใฆใ้ฆฌ่ปใใใใใ่ฆใใชใใชใใพใงใ้ปใใคใฐใใใใฐใใฐใใใฃใฆใใพใใใ้ฆฌ่ปใฏใๆฅใใพใฎใใใซใใใใใชใใใใฉใใพใงใใฏใใใคใฅใใพใใใ
Femte Historie. Den lille Rรธverpige.
็ฌฌไบใฎใ่ฉฑใใใใฏใใฎใใใใ
De kjรธrte gjennem den mรธrke Skov, men Karreten skinnede som et Blus, det skar Rรธverne i รinene, det kunde de ikke taale.
ใใใใใใฒใซใใฎใชใใพใฏใใใใๆฃฎใฎไธญใ้ใฃใฆใใใพใใใใจใใใใ้ฆฌ่ปใฎๅ ใฏใใใใพใคใฎใใใซใกใใกใใใฆใใพใใใ
ยปDet er Guld! det er Guld!ยซ raabte de, styrtede frem, toge fat i Hestene, sloge de smaae Jokeier, Kudsken og Tjenerne ihjel, og trak nu den lille Gerda ud af Vognen.
ใใใใใใใฏใใฉใใฎ็ฎใซใจใพใฃใฆใใใพใใใชใใชใใใใพใใใ
ใใใใ้ใใใ ใใ้ใ ใใใใจใใใใฏใใใกใฏใใใใงใใใกใฉใซใจใณใ ใใฆใใพใใใ้ฆฌใใใใใฆใใใใใใในใฃใจใใใใใใใใฐใใใพใงใใใใฆใใฒใซใใ้ฆฌ่ปใใใฒใใใใใใใพใใใ
ยปHun er feed, hun er nydelig, hun er fedet med Nรธddekjerne!ยซ sagde den gamle Rรธverkjelling, der havde et langt, stridt Skjรฆg og รienbryn, der hang hende ned over รinene.
ใใใใใใใใใใใตใจใฃใฆใใใใใใใใใใใ ใใใใใฃใจใๅนดไธญใใใฟใฎๅฎใฟใฐใใใในใฆใใใฎใ ใใใใใจใใใใฏใใฐใฐใใใใพใใใๅฅณใฎใใใซใใชใใใใใใใฒใใใฏใใใฆใใพใใใใ็ฎใฎไธใพใงใใใใใฃใใฐใใใใงใใใ
ยปDet er saa godt som et lille Fedelam! naa, hvor hun skal smage!ยซ og saa trak hun sin blanke Kniv ud og den skinnede, saa at det var grueligt.
ใใชใซใใใใฃใใใใใถใใฎใฎใฃใใใใฒใคใใจใใใจใใใ ใใใใใในใใใใฉใใชๅณใใใใใชใใ
ใใใใฃใฆใใฐใใใใฏใใดใใดใใใใใคใใใใกใ ใใพใใใใใใใใซใฒใใฃใฆใใใฟใฎใใใใจใใฃใใใใใพใใใ
ยปAu!ยซ sagde Kjellingen lige i det samme, hun blev bidt i รret af sin egen lille Datter, der hang paa hendes Ryg og var saa vild og uvorn, saa det var en Lyst. ยปDin lede Unge!ยซ sagde Moderen og fik ikke Tid til at slagte Gerda.
ใใใใใ ใใฎใจใใใใฐใใใใฏใใใใใใพใใใใใฎๅฅณใฎใใชใใซใถใใใใฃใฆใใใใใใใใใใชใซใใใใใผใใชใ ใ ใฃๅญใงใใใใใใใฃใฆใใใใชใใๆฏ่ฆชใฎ่ณใใใใ ใฎใงใใ
ใใใฎใใพใใใชใซใใใใใใใจใๆฏ่ฆชใฏใใใณใพใใใใใใใงใใฒใซใใใใใใใฏใชใใใใใใใพใใใ
ยปHun skal lege med mig!ยซ sagde den lille Rรธverpige. ยปHun skal give mig sin Muffe, sin smukke Kjole, sove hos mig i min Seng!ยซ og saa beed hun igjen, saa Rรธverkjellingen sprang i Veiret og dreiede sig rundt, og alle Rรธverne loe og sagde: ยปsee, hvor hun dandser med sin Unge!ยซ
ใใใฎๅญใฏใใใใใจใใฃใใใซใใใถใฎใ ใใใใจใใใใฏใใฎใใใใใฏใใใใพใใใ
ใใใฎๅญใฏใใใใใใใใใช็็ฉใใใใใซใใใฆใๆฉใซใฏใใฃใใใซใญใใฎใ ใใใ
ใใใใฃใฆใใใฎๅฅณใฎๅญใฏใใใใใกใฉใๆฏ่ฆชใฎ่ณใใใใใใซใใฟใพใใใใใใงใใฐใใใใฏใจใณใใใฃใฆใใใใใใพใใใใพใใใใใใฏใใฉใใฏใใฟใใชใใใฃใฆใ
ใ่ฆใใใฐใฐใใใใใใจใใฃใใใซใใฉใฃใฆใใใใใใใใจใใใใพใใใ
ยปJeg vil ind i Karreten!ยซ sagde den lille Rรธverpige og hun maatte og vilde have sin Villie, for hun var saa forkjรฆlet og saa stiv.
ใ้ฆฌ่ปใฎไธญใธใฏใใฃใฆใฟใใใใใใจใใใใฏใใฎใใใใใฏใใใพใใใใใฎใใใใฏใใใใฑใใซใใ ใฃใฆใใใพใใซใใใใใใฃใฑใใงใใใใใใชใใงใใใใใจใใใใใจใใใชใใใฐใๆฐใใใฟใพใใใงใใใ
Hun og Gerda sad ind i den, og saa kjรธrte de over Stub og Tjรธrn dybere ind i Skoven. Den lille Rรธverpige var saa stor som Gerda, men stรฆrkere, mere bredskuldret og mรธrk i Huden; รinene vare ganske sorte, de saae nรฆsten bedrรธvede ud. Hun tog den lille Gerda om Livet og sagde:
ใใใงใใฒใซใใจใตใใ้ฆฌ่ปใซใฎใใใใงใใใใใถใใ็ณใฎใงใฆใใไธใ้ใฃใฆใๆใฎใใใธใใตใใใฏใใฃใฆใใใพใใใใใใฏใใฎใใใใใฏใใกใใใฉใฒใซใใใใใฎๅคงใใใงใใใใใใฃใจใใใคใใใงใ่ฉใคใใใใฃใใใใฆใใพใใใใฉใ้ปใใใใฏใ ใใใฆใใใฎ็ฎใฏใพใฃ้ปใงใใชใใ ใใใชใใใใซ่ฆใใพใใใๅฅณใฎๅญใฏใใฒใซใใฎใใใฎใพใใใซๆใใใใฆใ
ยปDe skal ikke slagte Dig, saalรฆnge jeg ikke bliver vred paa Dig! Du er sagtens en Prindsesse?ยซ
ใใใใใใใพใใจใใใใใชใใใกใฏใใใใชใใคใใซใใใพใใใใใใใใใชใใใจใใใใพใใฏใฉใใใฎ็ๅฅณใใใชใใฆใใใจใใใใพใใใ
ยปNei,ยซ sagde lille Gerda og fortalte hende Alt, hvad hun havde oplevet, og hvormeget hun holdt af lille Kay.
ใใใใใใใใใฏ็ๅฅณใงใฏใใใพใใใใใจใใฒใซใใฏใใใใฆใใใพใพใงใซใใฃใใงใใใจใใใใถใใใฉใใชใซใใใใชใซใคใกใใใฎใใจใๆใฃใฆใใใใใจใใใใจใชใใ่ฉฑใใพใใใ
Rรธverpigen saae ganske alvorlig paa hende, nikkede lidt med Hovedet og sagde: ยปDe skal ikke slagte Dig, selv om jeg endogsaa bliver vred paa Dig, saa skal jeg nok selv gjรธre det!ยซ og saa tรธrrede hun Gerdas รine og puttede saa begge sine Hรฆnder ind i den smukke Muffe, der var saa blรธd og saa varm.
ใใใฏใใฎใใใใฏใใใใใใจใฒใซใใ่ฆใฆใใใใใใชใใใชใใใ
ใใใใใฏใใใพใใจใใใใใใฃใฆใใใฎใใคใใซใใใพใใใใใใใใใชใใใใใใชใใใใชใใใใใใใใถใใงใใพใใใใใใฆใใพใใใใใจใใใใพใใใ
ใใใใใใใใฏใใฒใซใใฎ็ฎใใตใใฆใใใไธกๆใใใคใใใใใใใซใคใใฆใฟใพใใใใใใใฏใใใธใใใตใฃใใใใฆใใใใใใงใใใ
Nu holdt Karreten stille; de vare midt inde i Gaarden af et Rรธverslot; det var revnet fra รธverst til nederst, Ravne og Krager flรธi ud af de aabne Huller, og de store Bulbidere, der hver saae ud til at kunne sluge et Menneske, sprang hรธit i Veiret, men de gjรธede ikke, for det var forbudt.
ใใใ้ฆฌ่ปใฏใจใพใใพใใใใใใฏใใใฏใใฎใใใใใๅใฎใฒใๅบญใงใใใใใฎๅฑฑๅกใใใใใฏใไธใใไธใพใงใฒใณใ ใใใงใใใใใฎใใใใใ็ฎใใใๅคงใใใๅฐใใใใใจใณใพใใฃใฆใใพใใใๅคงใใชใใซใใใฐใใใใใฆใใพใใใใซใใใใงใใใฃใฆใใพใใใใชใใใใงใ้ซใใจใณใใใใพใใใใงใใใใฃใใฆใปใใพใใใงใใใใปใใใใจใฏใจใใใใฆใใฃใใใใงใใ
I den store, gamle, sodede Sal brรฆndte midt paa Steengulvet en stor Ild; Rรธgen trak hen under Loftet og maatte selv see at finde ud; en stor Bryggerkjedel kogte med Suppe, og baade Harer og Kaniner vendtes paa Spid.
ๅคงใใชใ็ คใใใใใฒใใพใซใฏใ็ ใใใใใใใฆใใฆใใใ็ซใใ่ตคใใใจ็ณใ ใใฟใฎใใไธใงใใใฆใใพใใใ็ ใฏใฆใใใใใฎไธใซใใกใพใใฃใฆใใฉใใใใจใใชใใงใฆใใใพใใใๅคงใใชใใชในใซใฏใในใผใใใซใใใฃใฆใๅคงใใใๅฐใใใใใใใถใใใใซใใใฆใใใใใฆใใพใใใ
ยปDu skal sove i Nat med mig her hos alle mine Smaadyr!ยซ sagde Rรธverpigen. De fik at spise og drikke og gik saa hen i et Hjรธrne, hvor der laae Halm og Tepper.
ใใใพใใฏใใใๅคใฏใใใใใใใใใใฎใกใใใชใฉใใถใคใจใใฃใใใซใญใใฎใใใใจใใใใฏใใฎใใใใใใใใพใใใ
ใตใใใฏใในใใฎใจใใฎใฟใใฎใใใใใจใใใใใใใใใฎใใใใฆใใใใธใใฎใใฟใฎใปใใธ่กใใพใใใ
Ovenover sad paa Lรฆgter og Pinde nรฆsten hundrede Duer, der alle syntes at sove, men dreiede sig dog lidt, da Smaapigerne kom.
ใใฎไธใซใฏใ็พใฑใใใใใใฃใจใใใใใฎใฏใจใใใญใใฃใใใใซใๆจๆบใใใใใใจใพใๆจใซใจใพใฃใฆใใพใใใใใตใใใฎๅฅณใฎๅญใใใใจใใซใฏใใกใใฃใจใใกใใใใใพใใใ
ยปDet er allesammen mine!ยซ sagde den lille Rรธverpige og greb rask fat i een af de nรฆrmeste, holdt den ved Benene og rystede den, saa at den slog med Vingerne.
ใใฟใใชใใใฎใฏใจใใใใใฎใใฎใชใฎใใใใจใใใใฏใใฎใใใใใฏใใฃใฆใใฆใฐใใใใฆใขใใซใใไธใใใคใใพใใฆใ่ถณใใใใถใฃใใฎใงใใฏใจใฏใ็พฝๆ นใใฐใใฐใใใใพใใใ
ยปKys den!ยซ raabte hun og baskede Gerda med den i Ansigtet.
ใใใฃใทใใใฆใใใใใใใจใใใฃใฆใใใใฏใใฎใใใใใฏใใใใใใฒใซใใฎ้กใซใชใใคใใพใใใ
ยปDer sidder Skovcanaillerne!ยซ blev hun ved og viste bag en Mรฆngde Tremmer, der var slaaet for et Hul i Muren hรธit oppe.
ใใใใใซใจใพใฃใฆใใใฎใใๆฃฎใฎใใฐใใใฎใใใใจใใใฎใใใใฏใใในใซใใใใใชใซใใใกใใพใใใจใพใๆจใใใใณใใใชใใใใพใ่ฉฑใใคใฅใใพใใใ
ยปDet er Skovcanailler, de to! de flyve strax vรฆk, har man dem ikke rigtigt laaset; og her staaer min gamle Kjรฆreste Bรฆ!ยซ og hun trak ved Hornet et Rensdyr, der havde en blank Kobberring om Halsen og var bundet.
ใใใใฏไบใใจใๆฃฎใฎใใฐใใใฎใใใใฃใใใใจใใใใฆใใใชใใจใใใใซใใฆใใฃใฆใใพใใฎใใใใซใใใฎใใๆใใใใจใใ ใกใฎใใผใใใใใใใฃใฆใๅฅณใฎๅญใฏใใดใใดใใฟใใใใ้ ใฉใใฎใใณใใใฏใใใพใพใคใชใใใฆใใใไธใดใใฎใจใชใใใใใคใฎใใใฃใฆใฒใใ ใใพใใใ
ยปHam maa vi ogsaa have i Klemme, ellers springer han med fra os. Hver evige Aften kilder jeg ham paa Halsen med min skarpe Kniv, det er han saa bange for!ยซ
ใใใใใใใฃใใใคใชใใงใใใชใใจใใซใใฆใใฃใฆใใพใใฎใใ ใใใใใใใฏใญใใพใๆฉใใใใใใใคใใงใใใณใฎใจใใใใใใใฃใฆใใใใ ใใใใใจใใใใฏใณใฃใใใใใฃใใใใใใใชใใใ
og den lille Pige trak en lang Kniv ud af en Sprรฆkke i Muren og lod den glide over Rensdyrets Hals; det stakkels Dyr slog ud med Benene, og Rรธverpigen lo og trak saa Gerda med ned i Sengen.
ใใใใใชใใใๅฅณใฎๅญใฏใในใฎใใใใฎใจใใใใใใชใใใใคใใใจใใ ใใฆใใใใใจใชใใใฎใใณใซใใฆใฆใใใใใใชใงใพใใใใใใใใใซใใใฎใใใฎใฏใ่ถณใใฉใใฉใใใฃใฆใ่ฆใใใใพใใใใใใใฏใใใใใใใใซใใใฃใฆใใใใชใใฒใซใใใคใใฆใใญใฉใใซ่กใใพใใใ
ยปVil Du have Kniven med, naar Du skal sove?ยซ spurgte Gerda og saae lidt bange til den.
ใใใชใใฏใญใฆใใใใใ ใใใคใใใฏใชใใชใใฎใใใจใใฒใซใใฏใใใฟใใใใใซใใใใใฟใพใใใ
ยปJeg sover altid med Kniv!ยซ sagde den lille Rรธverpige. ยปMan veed aldrig, hvad der kan komme. Men fortรฆl mig nu igjen, hvad Du fortalte fรธr om lille Kay, og hvorfor Du er gaaet ud i den vide Verden.
ใใใใใใใใฃใกใ ใใใคใใใใฃใฆใใใใใใจใใใใฏใใฎใใใใใฏใใใใพใใใใใชใซใใฏใใพใใใใใใชใใใใญใใใใใใใใใใกใฉใซใคใกใใใฃใฆๅญใฎ่ฉฑใใใฆใใใชใใใใใใใใฉใใใฆใใฎใฒใใไธ็ใซใใใฆใใชใใงใฆใใใฎใใใใฎใใใ่ฉฑใใฆใใใชใใใใ
Og Gerda fortalte forfra, og Skovduerne kurrede deroppe i Buret, de andre Duer sov.
ใใใงใใฒใซใใฏใฏใใใใใใใใใใใใใใพใใใๆฃฎใฎใฏใจใใ้ ญใฎไธใฎใใใฎไธญใงใใใใใใฃใฆใใพใใใใปใใฎใฏใจใฏใญใใฃใฆใใพใใใ
Den lille Rรธverpige lagde sin Arm om Gerdas Hals, holdt Kniven i den anden Haand og sov, saa man kunde hรธre det; men Gerda kunde slet ikke lukke sine รine, hun vidste ikke, om hun skulde leve eller dรธe.
ใใใฏใใฎใใใใใฏใใใๆใใฒใซใใฎใใณใซใใใฆใใใๆใซใฏใใคใใใใฃใใพใพใๅคงใใณใใใใใฆใญใฆใใพใใพใใใใใใฉใใใฒใซใใฏใ็ฎใใคใถใใใจใใงใใพใใใงใใใใฒใซใใฏใใใฃใใใใใถใใฏ็ใใใฆใใใใใฎใใใใใใใใฎใใใพใใงใใใใพใใใงใใใ
Rรธverne sad rundt om Ilden, sang og drak, og Rรธverkjรฆllingen slog Kolbรธtter.
ใใ็ซใฎใใใใใใใใงใใใใฏใใใกใฏใใ้ ใใฎใใ ใใๆญใใใใฃใใใใฆใใพใใใใใฎใชใใงใใฐใใใใใจใใผใใใใพใใใ
O! det var ganske grueligt for den lille Pige at see paa.
ใกใใใชๅฅณใฎๅญใซใจใฃใฆใฏใใใฎใใใใพใ่ฆใใ ใใงใใใใใใจใงใใใ
Da sagde Skovduerne: ยปKurre, kurre! vi have seet den lille Kay. En hvid Hรธne bar hans Slรฆde, han sad i Sneedronningens Vogn, der foer lavt hen over Skoven, da vi laae i Rede; hun blรฆste paa os Unger, og alle dรธde de uden vi to; kurre! kurre!ยซ
ใใฎใจใใๆฃฎใฎใฏใจใใใใใใใพใใใ
ใใใใใใใใใใใใกใใซใคใกใใใ่ฆใพใใใใไธใใฎ็ฝใใใใฉใใใใซใคใกใใใฎใใใใฏใใใงใใพใใใใซใคใกใใใฏ้ชใฎๅฅณ็ใฎใใใซใฎใฃใฆใใใใใใกใใๅทฃใซใญใฆใใใจใๆฃฎใฎใใไธใ้ใฃใฆใใฃใใฎใงใใใ้ชใฎๅฅณ็ใฏใใใใใใกๅญใฐใจใซใใคใใใใใใใตใใใใฆใใใใใฆใใพใใพใใใใใใใฃใใฎใฏใใใใใใกไบใใ ใใใใใใใใใ
ยปHvad sige I deroppe?ยซ raabte Gerda, ยปhvor reiste Sneedronningen hen? Veed I noget derom?ยซ
ใใพใใใชใซใใใใงใใฃใฆใใฎใใใจใใฒใซใใใใคใๅคงใใชใใใใใพใใใใใใฎ้ชใฎๅฅณ็ใใพใฏใใฉใใธใใฃใใฎใงใใใใญใใใฎใใใฎใใจใใชใซใใใฃใฆใใฆใใใใใฆใใใ
ยปHun reiste sagtens til Lapland, for der er altid Snee og Iis! spรธrg bare Rensdyret, som staaer bundet i Strikken.ยซ
ใใใถใใใฉใใใฉใณใใฎใปใใธใใฃใใฎใงใใใใใใใใซใฏใๅนดไธญใๆฐทใ้ชใใใใพใใใใญใใพใใใคใชใใใฆใใใใจใชใใใซใใใใฆใใใใชใใใใ
ยปDer er Iis og Snee, der er velsignet og godt!ยซ sagde Rensdyret; ยปder springer man frit om i de store skinnende Dale! der har Sneedronningen sit Sommertelt, men hendes faste Slot er oppe mod Nordpolen, paa den ร, som kaldes Spitsberg!ยซ
ใใใจใใจใชใใใใฒใใจใฃใฆใใใใใซใฏๅนดไธญใๆฐทใ้ชใใใฃใฆใใใใฏใใฐใใใใฟใใจใชใใฎใงใใใใใจใใใพใใใ
ใใใใงใฏๅคงใใชใใใใใๅ
ใ่ฐทใพใใ่ช็ฑใซใฏใใใพใใใใจใใงใใพใใใ้ชใฎๅฅณ็ใฏใใใใซๅคใฎใใณใใใใฃใฆใใพใใใงใๅฅณ็ใฎใใฃใฑใชๆฌๅใปใใใใใฏใใใฃใจๅๆฅตใฎใปใใฎใในใใใใใซใฒใณใจใใๅณถใฎไธใซใใใฎใงใใใ
ยปO Kay, lille Kay!ยซ sukkede Gerda.
ใใใใใซใคใกใใใฏใใใใชใซใคใกใใใฏใใใจใใฒใซใใฏใใใใใใคใใพใใใ
ยปNu skal Du ligge stille!ยซ sagde Rรธverpigen, ยปellers faaer Du Kniven op i Maven!ยซ
ใใใใใซใใชใใใใชใใจใใใคใใใใใ ใซใคใใใใใใใจใใใใฏใใฎใใใใใใใใพใใใ
Om Morgenen fortalte Gerda hende Alt, hvad Skovduerne havde sagt, og den lille Rรธverpige saae ganske alvorlig ud, men nikkede med Hovedet og sagde: ยปDet er det samme! det er det samme. โ Veed Du, hvor Lapland er?ยซ spurgte hun Rensdyret.
ใใใซใชใฃใฆใใฒใซใใฏใๆฃฎใฎใฏใจใ่ฉฑใใใใจใใใใฃใใใใใฏใใฎใใใใใซ่ฉฑใใพใใใใใใจใใใใฏใใใใใใพใใใซใชใฃใฆใใใชใใใชใใใ
ใใพใใใใใใฉใฃใกใซใใฆใใใชใใใจใ ใใใจใใใใพใใใใใใฆใใใใพใใใฉใใใฉใณใใฃใฆใใฉใใซใใใฎใใใฃใฆใใฎใใใใใจใใใใใฏใใจใชใใใซใใใญใพใใใ
ยปHvo skulde bedre vide det end jeg,ยซ sagde Dyret, og รinene spillede i Hovedet paa det. ยปDet er jeg fรธdt og baaret, der har jeg sprunget paa Sneemarken!ยซ
ใใใใใปใฉใใใใใใใใฃใฆใใใใฎใใใใใพใใใใใใใจใ็ฎใใใใใใใชใใใใจใชใใใใใใใพใใใใใใใใฏใใใง็ใพใใฆใใใ ใฃใใฎใงใใใใใใฏใใใงใ้ชใฎ้ๅใใใฏใใใพใใฃใฆใใพใใใใ
ยปHรธr!ยซ sagde Rรธverpigen til Gerda, ยปDu seer, at alle vore Mandfolk ere borte, men Mutter er her endnu, og hun bliver, men op ad Morgenstunden drikker hun af den store Flaske og tager sig saa en lille Luur ovenpaa; โ saa skal jeg gjรธre noget for Dig!ยซ
ใใใใใใฟใใชใงใใใฆใใฃใฆใใพใใ ใใใใใฃใใใใ ใใใใกใซใใใใใฃใใใใฏใใใฃใจใใกใซใฎใใฃใฆใใใฎใใใงใใใฒใใกใใใชใใจใๅคงใใชใณใใใใ้ ใใฎใใงใใใใใฎใใใ ใใฒใใญใใใใใใใฎใจใใใใพใใซใใใใจใใใฆใใใใใใใใจใใใใฏใใฎใใใใใฏใฒใซใใซใใใพใใใ
Nu sprang hun ud af Sengen, foer hen om Halsen paa Moderen, trak hende i Mundskjรฆgget og sagde: ยปmin egen sรธde Gjedebuk, god Morgen!ยซ
ใใใใๅฅณใฎๅญใฏใใฑใใจใใญใฉใใใใฏใญใใใฆใใใฃใใใใฎใใณใฎใพใใใซใใใใคใใฆใใใฃใใใใฎใฒใใใฒใฃใฑใใชใใใใใใใใพใใใ
ใใใใใใใใใใใใใใฏใใใใใใพใใใ
Og Moderen knipsede hende under Nรฆsen, saa den blev rรธd og blaa, men det var altsammen af bare Kjรฆrlighed.
ใใใจใใใฃใใใใฏใๅฅณใฎๅญใฎใฏใชใ่ตคใใชใฃใใ็ดซ่ฒใใใใใใใซใชใฃใใใใใพใงใใใณใงใฏใใใพใใใใงใใใใฏใใใใใใฆใใพใใชใๅฟใใใใใใจใงใใใ
Da saa Moderen havde drukket af sin Flaske og fik sig en lille Luur, gik Rรธverpigen hen til Rensdyret og sagde: ยปjeg kunde have besynderlig Lyst til endnu at kilde Dig mange Gange med den skarpe Kniv, for saa er Du saa morsom, men det er det samme, jeg vil lรธsne din Snor og hjรฆlpe Dig udenfor, at Du kan lรธbe til Lapland, men Du skal tage Benene med Dig og bringe mig denne lille Pige til Sneedronningens Slot, hvor hendes Legebroder er.
ใใฃใใใใใใณใใฎใ้
ใใฎใใงใใญใฆใใพใฃใใจใใใใใฏใใฎใใใใใฏใใจใชใใใฎใจใใใธใใฃใฆใใใใใใพใใใ
ใใใใใฏใใฃใจใใชใในใใใใชใในใใใใใคใใงใใพใใใใใใใฃใฆใใใใใฎใ ใใใ ใฃใฆใใใใถใใใใใใใ ใใฎใใงใใใใใใใใใใใใใใพใใใฉใใใฉใณใใธ่กใใใใใซใใคใชใใปใฉใใฆใซใใใฆใใใใใใใฉใใใพใใฏใใฃใใจใฏใใฃใฆใใใฎๅญใใใใฎๅญใฎใใจใใ ใกใฎใใใ้ชใฎๅฅณ็ใฎใใฆใใธใใคใใฆใใใชใใใฐใใใชใใใ
Du har nok hรธrt, hvad hun fortalte, thi hun snakkede hรธit nok, og Du lurer!ยซ
ใใพใใใใฎๅญใใใใใซ่ฉฑใใฆใใใใจใใใใฆใใใใใใจใฆใๅคงใใชใใใง่ฉฑใใใใใใพใใ่ณใใใพใใฆใใใใฆใใใฎใ ใใใใ
Rensdyret sprang hรธit af Glรฆde. Rรธverpigen lรธftede lille Gerda op og havde den Forsigtighed at binde hende fast, ja endogsaa at give hende en lille Pude at sidde paa.
ใจใชใใใฏใใใใใงใ้ซใใฏใญใใใใพใใใใใฎ่ไธญใซใใใฏใใฎใใใใใฏใใฒใซใใใฎใใฆใใใพใใใใใใฆ็จๅฟใใใใใถใใใใฒใซใใใใฃใใใใใใคใใฆใใใฎไธใใใใฎใใใใซใใกใใใชใตใจใใพใงใใใใฆใใใพใใใ
ยปDet er det samme,ยซ sagde hun, ยปder har Du dine laadne Stรธvler, for det bliver koldt, men Muffen beholder jeg, den er alfor nydelig! Alligevel skal Du ikke fryse. Her har Du min Moders store Bรฆlvanter, de naae Dig lige op til Albuen; stik i! โ Nu seer Du ud paa Hรฆnderne ligesom min รฆkle Moder!ยซ
ใใพใใใฉใใงใใใใใใใจใใใใใใฏใใใพใใใใใใใใใพใใฎๆฏ็ฎใฎใชใใใคใ ใใใ ใใ ใใใใใชใใใใญใใใใใฏใใใใ ใใใใใฃใฆใใใใใใใฉใใใพใใซใใใใใใใฏใใใชใใใใปใใใใฃใใใใฎๅคงใใชใพใๆใถใใใใใใใใพใใชใใใฒใใฎใจใใใพใงใใกใใใฉใจใฉใใ ใใใใพใใใใใใฏใใใจใใใพใใฎๆใใใพใใงใใใใฎใใใชใใฃใใใใฎๆใฎใใใ ใใใใจใใใใใฏใใใพใใใ
Og Gerda grรฆd af Glรฆde.
ใฒใซใใฏใใใใใใใใฆใๆถใชใฟใ ใใใผใใพใใใ
ยปJeg kan ikke lide at Du tviner!ยซ sagde den lille Rรธverpige. ยปNu skal Du just see fornรธiet ud! og der har Du to Brรธd og en Skinke, saa kan Du ikke sulte.ยซ
ใๆณฃใใชใใฆใใใใชใใจใ ใญใใใจใใใใฏใใฎใใใใใฏใใใพใใใใใปใใจใฏใใใใใใฏใใใใชใใฎใใใใใใใซใตใใคใใใณใฎใใใพใใจใใใ ใใใใใใใใ ใใใใฐใใฒใใใใใใใฏใใชใใ ใใใใ
Begge Dele bleve bundne bag paa Rensdyret; den lille Rรธverpige aabnede Dรธren, lokkede alle de store Hunde ind, og saa skar hun Strikken over med sin Kniv og sagde til Rensdyret: ยปLรธb saa! men pas vel paa den lille Pige!ยซ
ใใใใฎๅใใชใฏใใจใชใใใฎ่ไธญใฎใใใใซใใใใคใใใใพใใใใใใฏใใฎใใใใฏๆธใใใใฆใๅคงใใช็ฌใใ ใพใใฆใไธญใซใใใฆใใใฆใใใใใใใใใใใใใคใใงใคใชใใใใจใใจใชใใใซใใใฃใฆใใใพใใใ
ใใใใใฏใใฃใฆใใใฎใใใใใใฎๅญใซใใใๆฐใใคใใฆใใฃใฆใใใ
Og Gerda strakte Hรฆnderne, med de store Bรฆlvanter, ud mod Rรธverpigen og sagde farvel, og saa flรธi Rensdyret afsted over Buske og Stubbe, gjennem den store Skov, over Moser og Stepper, alt hvad det kunde.
ใใฎใจใใใฒใซใใฏใๅคงใใชใพใๆใถใใใใฏใใไธกๆใใใใใฏใใฎใใใใใฎใปใใซใใใฎใฐใใฆใใใใใใชใใใใจใใใพใใใใจใใใซใใจใชใใใฏใใใ ใใพใใใๆจใฎๆ นใๅฒฉใใฉใใจใณใใใๅคงใใชๆฃฎใใคใใฌใใฆใๆฒผๅฐใ่ๅใใใพใใใใใฃใใใใใใใใใพใฃใใใใซใฏใใฃใฆใใใพใใใ
Ulvene hylede, og Ravnene skreg. ยปFut! fut!ยซ sagde det paa Himlen. Det var ligesom om den nyste rรธdt.
ใใใใฟใใปใใใใใใใใใใใใใใฆใพใใใใฒใ ใใใฒใ ใใ็ฉบใงใใชใซใ้ณใใใพใใใใใใฏใพใใง่ฑ็ซใใใใฃใใใใซใ
ยปDet er mine gamle Nordlys!ยซ sagde Rensdyret, ยปsee, hvor de lyse!ยซ og saa lรธb det endnu mere afsted, Nat og Dag; Brรธdene bleve spiist, Skinken med og saa vare de i Lapland.
ใใใใใใใใฎใชใคใใใๅๆฅตใชใผใญใฉๅ
ใงใใใใจใใจใชใใใใใใพใใใใใใใใชใใใใชใใฆใใใใใใใใฆใใใงใใใใใ
ใใใใใจใชใใใฏใใฒใใๅคใใๅใใใใใฃใจใฏใใใฏใใฃใฆ่กใใพใใใ
ใใณใฎใใใพใใใชใใชใใพใใใใใ ใใในใคใใใพใใใใจใชใใใจใฒใซใใจใฏใใฉใใใฉใณใใซใคใใพใใใ
Sjette Historie. Lappekonen og Finnekonen.
็ฌฌๅ ญใฎใ่ฉฑใใฉใใใฉใณใใฎๅฅณใจใใฃใณใฉใณใใฎๅฅณ
De holdt stille ved et lille Huus; det var saa ynkeligt; Taget gik ned til Jorden, og Dรธren var saa lav, at Familien maatte krybe paa Maven, naar den vilde ud eller ind.
ใกใใใชใใใพใคใชใใใฎๅใงใใจใชใใใฏใจใพใใพใใใใใฎใใใฏใใใใใฟใใผใใใใฆใๅฑๆ นใใญใฏๅฐ้ขใใใใจใใใใใฎใจใใใพใงใใใใใใใถใใฃใฆใใพใใใใใใฆใๆธๅฃใใใใใใฒใใใคใใฆใใใใฎใงใใใใใใกใฎไบบใๅบใใใใฏใใฃใใใใใจใใซใฏใใฏใใฐใใซใชใฃใฆใใใใใใใใชใใใฐใชใใพใใใงใใใ
Her var Ingen hjemme uden en gammel Lappekone, der stod og stegte Fisk ved en Tranlampe; og Rensdyret fortalte hele Gerdas Historie, men fรธrst sin egen, for det syntes, at den var meget vigtigere, og Gerda var saa forkommet af Kulde, at hun ikke kunde tale.
ใใฎๅฎถใซใฏใใใฃใใฒใจใๅนดใจใฃใใฉใใใฉใณใใฎๅฅณใใใฆใ้ฏจๆฒนใใใใฉใณใใฎใใฐใงใใใใใชใใใใฆใใพใใใใจใชใใใฏใใฎใใฐใใใใซใใฒใซใใฎใใจใใใฃใใ่ฉฑใใฆใใใใพใใใใงใใใใฎๅใซใใถใใฎใใจใใพใ่ฉฑใใพใใใใจใชใใใฏใใใถใใฎ่ฉฑใฎใปใใใใฒใซใใฎ่ฉฑใใใใใใคใ ใจใใใฃใใใใงใใใ ใฒใซใใฏใใใใซใใฒใฉใใใใใฆใใฆใๅฃใใใใใจใใงใใพใใใงใใใ
ยปAk, I arme Stakler!ยซ sagde Lappekonen, ยปda have I langt endnu at lรธbe! I maa afsted over hundred Mile ind i Finmarken, for der ligger Sneedronningen paa Landet og brรฆnder Blaalys hver evige Aften.
ใใใใใใใใใฏใใใใใใซใใใจใใฉใใใฉใณใใฎๅฅณใฏใใใพใใใใใใพใใใกใฏใพใ ใพใ ใใใใถใใจใใใฏใใฃใฆ่กใใชใใใฐใชใใชใใใ็พใใคใซไปฅไธใๅใฎใใฃใณใใซใฑใณใฎใใใตใใใฏใใใชใใใฐใชใใชใใฎใ ใใ้ชใฎๅฅณ็ใฏใใใซใใฆใใพใๆฉใ้ใๅ ใๅบใ่ฑ็ซใใใใใฆใใใฎใใ
Jeg skal skrive et Par Ord paa en tรธr Klipfisk, Papir har jeg ikke, den skal jeg give Eder med til Finnekonen deroppe, hun kan give Eder bedre Besked, end jeg!ยซ
ใใใใฏ็ดใใใฃใฆใใชใใใใๅนฒ้ฑใฒใ ใใฎใใใซใใฆใใฟใใใใฆใใใใใใใใใใฃใณใฉใณใใฎๅฅณใฎใจใใใธใใฃใฆใใใงใใใฎๅฅณใฎใปใใใใใใใใใใใใใใใชใใงใๆใใฆใใใใ ใใใใใญใใ
Og da nu Gerda var blevet varmet og havde faaet at spise og drikke, skrev Lappekonen et Par Ord paa en tรธr Klipfisk, bad Gerda passe vel paa den, bandt hende igjen fast paa Rensdyret og det sprang afsted.
ใใฆใฒใซใใฎใใใ ใใใใใพใใใในใใฎใใฎใฟใใฎใงใใใใใคใใฆใใใฃใใจใใใฉใใใฉใณใใฎๅฅณใฏใๅนฒ้ฑใฒใ ใใซใใตใใใจใฟใใจใใใใใใใใคใใฆใใใใใใใใคใซใใฃใฆใใใใใซใใจใใฃใฆใ ใใพใใใใฒใซใใฏใใพใใจใชใใใซใใใใคใใใใฆใงใใใพใใใ
ยปFut! fut!ยซ sagde det oppe i Luften, hele Natten brรฆndte de deiligste blaae Nordlys; โ og saa kom de til Finmarken og bankede paa Finnekonens Skorsteen, for hun havde ikke engang Dรธr.
ใฒใ ใใฒใ ใใ็ฉบใฎไธใงใพใใใใพใใใใฒใจๆฉไธญใใใฎไธใใชใใใคใใใ้่ฒใใใใๆฅตๅ ใชใผใญใฉใใใใฆใใพใใใโโใใฆใใใใใฆใใจใชใใใจใฒใซใใจใฏใใใฃใณใใซใฑใณใซใคใใพใใใใใใฆใใใฃใณใฉใณใใฎๅฅณใฎๅฎถใฎใใใจใคใใใใคใใคใใใใพใใใใ ใฃใฆใใฎๅฎถใซใฏใๆธๅฃใใคใใฆใใพใใใงใใใ
Der var en Hede derinde, saa Finnekonen selv gik nรฆsten ganske nรธgen; lille var hun og ganske grumset;
ๅฎถใฎไธญใฏใใใใธใใใคใใฎใงใใใฎๅฅณใฎไบบใฏใใพใใงใฏใ ใๅๆงใงใใใใใใฎใฒใใใใใใใใใใใใฎๅฅณใงใใใ
hun lรธsnede strax Klรฆderne paa lille Gerda, tog Bรฆlvanterne og Stรธvlerne af, for ellers havde hun faaet det for hedt, lagde Rensdyret et Stykke Iis paa Hovedet og lรฆste saa, hvad der stod skrevet paa Klipfisken;
ๅฅณใฏใใใซใใฒใซใใฎ็็ฉใใๆใถใใใใใชใใใคใใฌใใใพใใใใใใใชใใใฐใใจใฆใใใคใใฆใใใใซใฏใใใใชใใฃใใใใงใใใใใใใใจใชใใใฎใใใพใฎไธใซใใฒใจใใใๆฐทใฎใใใพใใใใฎใใฆใใใพใใใ
hun lรฆste det tre Gange, og saa kunde hun det udenad og puttede Fisken i Mad-Gryden, for den kunde jo godt spises, og hun spildte aldrig noget.
ใใใฆใใฒใ ใใซใใใคใใฆใใใใใใใไธในใใใใใใใใฆใใฟใพใใใใใใฆใใฃใใใใผใใใใงใใพใใจใในใผใใใใใใใๅคงใชในใฎไธญใธใใใใใชใใใฟใพใใใใใฎใใใฏใในใใใจใใงใใใใใงใใใฎๅฅณใฎไบบใฏใใใฃใใฆใฉใใชใใฎใงใใใใ ใซใฏใใพใใใงใใใ
Nu fortalte Rensdyret fรธrst sin Historie, saa den lille Gerdas, og Finnekonen plirede med de kloge รine, men sagde ikke noget.
ใใฆใใจใชใใใฏใใพใใใถใใฎใใจใ่ฉฑใใฆใใใใใใฒใซใใฎใใจใ่ฉฑใใพใใใใใใจใใฃใณใฉใณใใฎๅฅณใฏใใใฎใใใใใใช็ฎใใใฐใใใใใ ใใงใใชใซใใใใพใใใงใใใ
ยปDu er saa klog,ยซ sagde Rensdyret; ยปjeg veed, Du kan binde alle Verdens Vinde i en Sytraad; naar Skipperen lรธser den ene Knude, faaer han god Vind, lรธser han den anden, da blรฆser det skrapt, og lรธser han den tredie og fjerde, da stormer det, saa Skovene falde om.
ใใใชใใฏใใใใใใใใใใใฆใใใฃใใใใพใใญใใใจใใจใชใใใฏใใใใพใใใใใใใใฏใใชใใใใใฃใฝใใฎใใ็ณธใงใไธ็ไธญใฎ้ขจใใคใชใใใจใใใงใใซใชใใจใใใใฆใใใพใใใใใ่ใฎใใใใใฎใใกใฐใใฏใใใฎใใใณใใใปใฉใใชใใใคใใใฎใใ่ฟฝ้ขจใใตใใพใใไบใฐใใใฎใใใณใใ ใฃใใใใคใใ้ขจใใตใใพใใไธใฐใใใจๅใฐใใใใปใฉใใชใใๆฃฎใใจใตใใใใใปใฉใฎใใใใใตใใใใฟใพใใ
Vil Du ikke give den lille Pige en Drik, saa hun kan faae tolv Mands Styrke og overvinde Sneedronningen.ยซ
ใฉใใใใใฎใใใใใใซใๅไบไบบใใใใคใใฆใใใ ใณใใ้ชใฎๅฅณ็ใซใใฆใพใใใใใฎใฟใใฎใใฒใจใคใใคใใฃใฆใใฃใฆใใใ ใใพใใใใใ
ยปTolv Mands Styrke,ยซ sagde Finnekonen; ยปjo, det vil godt forslaae!ยซ
ใๅไบไบบใใใใใใใๅฝนใซใใค๏ผใใใคใใฏๅบๆฌใงใฏใใใฃใ๏ผใ ใใใใใใจใใใฃใณใฉใณใ๏ผใใใฃใณใฉใณใใใฏๅบๆฌใงใฏใใใฃใฉใณใใ๏ผใฎๅฅณใฏใใใใใใฆใใใพใใใ
og saa gik hun hen paa en Hylde, tog et stort sammenrullet Skind frem, og det rullede hun op; der var skrevet underlige Bogstaver derpaa, og Finnekonen lรฆste, saa Vandet haglede ned af hendes Pande.
ใใใใๅฅณใฎไบบใฏใใใชใฎใจใใใธใใฃใฆใๅคงใใชๆฏ็ฎใฎใพใใใใฎใใใฃใฆใใฆใฒใใใพใใใใใใซใฏใใตใใใชใใใใใใใฆใใใพใใใใใใฃใณใฉใณใใฎๅฅณใฏใใฒใใใใใใใใใใใใพใงใใใใใใฟใใใใพใใใ
Men Rensdyret bad igjen saa meget for den lille Gerda, og Gerda saae med saa bedende รine, fulde af Taarer, paa Finnekonen, at denne begyndte igjen at plire med sine og trak Rensdyret hen i en Krog, hvor hun hvidskede til det, medens det fik frisk Iis paa Hovedet:
ใงใใใจใชใใใฏใใใใใใฒใซใใฎใใใซใใพใใใฃใใใใใใใใใใฎๅฅณใฎไบบใซใใฎใฟใพใใใใฒใซใใ็ฎใซๆถใใใฃใฑใใใใฆใใใใใใใซใใใฃใณใฉใณใใฎๅฅณใ่ฆใใใพใใใๅฅณใฏใพใ็ฎใใใฐใใใใฏใใใพใใใใใใฆใใจใชใใใใใฟใฎใปใใธใคใใฆใใฃใฆใใใฎใใใพใซใใใใใๆฐทใใฎใใฆใใใชใใใใใใคใถใใใพใใใ
ยปDen lille Kay er rigtignok hos Sneedronningen og finder alt der efter sin Lyst og Tanke og troer, det er den bedste Deel af Verden, men det kommer af, at han har faaet en Glas-Splint i Hjertet og et lille Glas-Korn i รiet; de maa fรธrst ud, ellers bliver han aldrig til Menneske, og Sneedronningen vil beholde Magten over ham!ยซ
ใใซใคใฃใฆๅญใฏใใปใใจใใซ้ชใฎๅฅณ็ใฎใๅใซใใใฎใ ใใใใใฆใใใใซใใใใฎใฏใชใใงใๆฐใซใใฃใฆใใพใฃใฆใไธ็ใซใใใชใใใจใใใฏใชใใจใใใฃใฆใใใใ ใใใใใฉใใใจใใใฎใใใใใฎ็ฎใฎใชใใซใฏใ้กใฎใใใใใฏใใฃใฆใใใใใใใใใฎใชใใซใ ใฃใฆใใกใใใชใใใใใฏใใฃใฆใใใใใชใฎใ ใใใ ใใใใใชใใฎใใใซใคใใใจใใ ใใฆใใพใใชใใใกใฏใใใใฏใใฃใใฆใพใซใใใใซใชใใใจใฏใงใใชใใใใใคใพใงใ้ชใฎๅฅณ็ใฎใใใชใใซใชใฃใฆใใใใจใ ใใใใใ
ยปMen kan Du ikke give den lille Gerda noget ind, saa hun kan faae Magt over det Hele?ยซ
ใใงใฏใใฉใใชใใฎใซใใใใกใใคใใจใฎใงใใๅใซใชใใใใชใใฎใใใฒใซใใกใใใซใใ ใใใใใซใฏใใใชใใงใใใใใใ
ยปJeg kan ikke give hende stรธrre Magt, end hun allerede har! seer Du ikke, hvor stor den er? Seer Du ikke, hvor Mennesker og Dyr maae tjene hende, hvorledes hun paa bare Been er kommen saa vel frem i Verden.
ใใใฎใใใใซใใใพใใคใใฆใใฃใฆใใๅใใใใๅคงใใชๅใใใใใใใจใฏใใใใใซใฏใงใใชใใใจใชใฎใ ใใใพใใใใใฏใใพใใใใซใใใใฎใใใใใใพใใฃใฆใใๅใใใฉใใชใซๅคงใใชๅใ ใใใใใ ใใใใใใใใฉใใชใซใใฆใใใใใใจไบบ้ใใฉใใถใคใใใใฎใใใใฒใจใใฎใใใซใใฆใใฃใฆใใใใใฉใใชใซใใฆใใฏใ ใใฎใใใซใใใฎใใใใใใใใใใชใจใใใพใงใใฃใฆใใใใใใ
Hun maa ikke af os vide sin Magt, den sidder i hendes Hjerte, den sidder i, hun er et sรธdt uskyldigt Barn.
ใใใ ใใฎใใใฎใใใใฏใใใใใใกใใใๅใใใใใจใใฆใใ ใใชใฎใ ใใใใใฏใใฎใใใใฎๅฟใฎใชใใซใใใฎใ ใใใใใใใใใใใใใใชใใฉใใ ใจใใใจใใใซใใใฎใ ใใ
Kan hun ikke selv komme ind til Sneedronningen og faae Glasset ud af lille Kay, saa kunne vi ikke hjรฆlpe!
ใใใใใฎใใใใใ่ชๅใง้ชใฎๅฅณ็ใฎใจใใใธใใงใใใฆใใฃใฆใใซใคใใใฌใฉในใฎใใใใใจใใ ใใใจใใงใใชใใใใชใใใพใใฆใใใใใใกใฎๅใซใใใฐใชใใใจใใ
To Mile herfra begynder Sneedronningens Have, derhen kan Du bรฆre den lille Pige; sรฆt hende af ved den store Busk, der staaer med rรธde Bรฆr i Sneen, hold ikke lang Faddersladder og skynd dig her tilbage!ยซ
ใใใใใใไบใใคใซใฐใใใงใ้ชใฎๅฅณ็ใฎใๅบญใฎๅ ฅๅฃใซใชใใใใใใพใใฏใใใพใงใใใฎๅฅณใฎๅญใใฏใใใงใใฃใฆใ้ชใฎไธญใงใ่ตคใๅฎใฟใใคใใฆใใใฃใฆใใใๅคงใใชๆจใใถใฎใจใใใซใใใใใฆใใใใใใใใใงใใใใใใใชๅฃใใใใชใใงใใใฃใใจใใใฃใฆใใใงใใ
Og saa lรธftede Finnekonen den lille Gerda op paa Rensdyret, der lรธb alt, hvad det kunde.
ใใใใฃใฆใใใฃใณใฉใณใใฎๅฅณใฏใใฒใซใใใใจใชใใใฎใใชใใซใฎใใพใใใใใใงใใจใชใใใฏใใใใใใใใใงใใฏใใใ ใใพใใใ
Reklama